Tuulikki Mäen surma - rekonstruktio
Tuulikki Mäen surma - rekonstruktio
Rekonstruktio on tekstinä aika pitkä, mutta siinä on paljon selventäviä kuvia, joten se ei välttämättä ole kovin haastava. Yhtään lyhyemmäksi sitä en pystynyt saamaan - muuten olisi jotakin merkittävää jäänyt pois. Sunnuntailukemiseksi siis, jos ei muuten aika riitä...
Tämä on tekstin I osa, joka koostuu kolmesta luvusta. Jokainen luku on erillisenä postauksena. Tekstin II osan on tarkoitus käsitellä yksityiskohtaisesti hyökkääjän kenkiä. Kokonaan eri juttu on se, riittääkö minulla koskaan aikaa II osan kirjoittamiseksi.
Siispä pidemmittä puheitta, olkaa hyvä:
Tämä on tekstin I osa, joka koostuu kolmesta luvusta. Jokainen luku on erillisenä postauksena. Tekstin II osan on tarkoitus käsitellä yksityiskohtaisesti hyökkääjän kenkiä. Kokonaan eri juttu on se, riittääkö minulla koskaan aikaa II osan kirjoittamiseksi.
Siispä pidemmittä puheitta, olkaa hyvä:
Tuulikki Mäen surma - rekonstruktio osa I.1
Tuulikki Mäen surma
Rekonstruktio
Osa I: Tapahtumien kulku
Sisältö
1. Ensimmäinen lyönti
2. Toinen lyönti
3. Muut toimenpiteet
1. Ensimmäinen lyönti
Hyppään suoraan kaiken yhdentekevän ohi ja siirryn siihen tilanteeseen, kun hyökkääjä on aloittanut iskunsa. Melkein välittömästi Tuulikki on päättänyt paeta. On kestänyt jonkin aikaa, että Tuulikki on saanut tiensä raivattua teltan suuaukkoa kohti. Hän on päättänyt paeta II-1-aukosta.
Ennen hyökkäystä surmaaja romahdutti suuaukkopäädyn. I-sivu on kaatunut sisäänpäin ja sisällä oleva pystysalko kannattelee vielä osin I-päätyä. Kaatumisen vuoksi harjan puoleinen osa suuaukkopäädystä on laskoksilla:
Kuva 1
Tuulikki on nyt II-1-kaitaleen kohdalla, sen vasemmanpuoleisessa aukossa:
Kuva 2
Tuulikki on paniikissa eikä välitä tuon taivaallista hyökkääjän asemasta. Tuulikki haluaa vain nopeasti pois teltasta. Hän alkaa nousta aukosta ylös sivuttain konttaamalla:
Kuva 3
Tässä välissä on hyvä mainita muutama sananen II-1-aukosta. Löydettäessä aukon irtokaitale on ollut kolmelta sivulta irti leikattuna, eli kaitale on liehunut täysin vapaana. Uskon kuitenkin itse, että ennen hyökkäystä aukko ei ollut kokonaan auki leikattu. Kahden aukon välillä oli lyhyt kannas, joka piti vasemman- ja oikeanpuoleisen aukon erillään toisistaan:
Kuva 4
Perustelen näkemystäni sillä, että surmaaja olisi ollut varsin järjetön, jos olisi leikannut teltan sivuun valtavan kokoisen pakoaukon. I-päädyn aukkojen leikkaamisen alkuperäinen motiivi voi liittyä siihen, että niiden kautta on yritetty poimia jotakin teltan sisältä ennen hyökkäystä. Kaksi aukkoa voi selittyä sillä, että hyökkääjä ei ensimmäisestä, oikeanpuoleisesta aukosta, ulottunut tarpeeksi pitkälle.
Lähden tässä teoriassa siitä, että Tuulikki valitsee vasemmanpuoleisen aukon. Nyt hän taistelee tietään aukosta pihalle:
Kuva 5
Sama taiteellisempana versiona:
Kuva 6
Tässä vaiheessa Tuulikin potkivat jalat saattavat myös osua sisällä olevaan päätysalkoon ja irrottaa sen harjan purjerenkaasta:
Kuva 7
Keppi kuten myös sisällä kulkeva harjanuora saattavat haitata Tuulikin pakoa. Lisäksi on monia muita mahdollisuuksia, joiden vuoksi aukosta poispääsy ei ole täysin vaivatonta. Tässä vaiheessa hyökkääjä, joka on ollut luultavasti Sepon kimpussa, näkee Tuulikin. Tuulikin naama on I-päätyä kohti. Hän ei luultavasti ole ensinkään kiinnostunut hyökkääjän tekemisistä, mielessä on vain paniikinomainen pako. Hyökkääjä ampaisee Tuulikin näkymättömissä hänen taakseen.
Mitä hyökkääjä ensimmäiseksi tekee? Hyökkääjän oikea jalka on Tuulikin oikean käden vieressä. Hyökkääjä nostaa vasemman jalkansa ylös ja painaa sillä voimakkaasti Tuulikin kaulaa. Tästä jää hankaumajälki kaulaan. Tuulikki romahtaa konttausasennosta kanveesiin. Tuulikin asento:
Kuva 8
Sen jälkeen hyökkääjä heilauttaa nopeasti vasemman jalkansa taakse ja laskeutuu polviasentoon oikea jalka edellä. Hyökkääjä lyö Tuulikkia kivellä takaraivon vasemmalle sivulle, johon syntyy 7 cm:n mittainen rosoreunainen haava ja sisäänpainumamurtuma.
Kuva 9
Koska tästä iskusta on lähtenyt niin laaja veriroiskekenttä, voitaneen päätellä, että ensimmäinen isku on juuri ollut 7 cm:n haavan synnyttänyt. (Toinen haava on 3 cm ja pinnallisempi.)
Veriroiskeet lentävät eteen ja taakse:
Kuva 10
Tässä välissä on hyvä puhua muutama sana astalosta. Tämä astalo on ollut melko erikoinen. Siitä on samaan aikaan lähtenyt sekä pyöreitä roiskeita, jotka viittaavat jyrkkään, terävään reunaan, että soikeita roiskeita, jotka viittaavat loivaan, pehmeään reunaan. Kuitenkin tällaisen astalon on oltava mahdollinen, sillä veriroiskelöydökset eivät valehtele.
Jos tällainen astalo olisi kivi, minkälainen se olisi? Nähdäkseni kiven on oltava muodoltaan alaspäin suippeneva, niin että kiven alareunassa on rosoinen, kapea, jyrkkäkulmainen reuna. Kuitenkin saman kiven toisessa laidassa on täytynyt olla enemmän pyöreää, laakeaa muotoa, jotta soikeat roiskeet voivat syntyä. Lisäksi tätä pyöreää muotoa on luultavasti ollut enemmän toisella sivulla.
Täysin teoreettisena mallinnuksena voidaan hahmotella tällainen kiven muoto:
Kuva 11
Mikäli tällainen kiven muoto ei ole mahdollinen, on hyökkääjän kädessä täytynyt olla jokin ihmisen synnyttämä esine.
Hyökkääjä on nyt lyönyt yhden kerran Tuulikkia. Tuulikki on hollilla, hyökkääjän on erittäin helppo tappaa Tuulikki tähän paikkaan lyömällä vielä yhden tai kaksi kertaa. Aikaa tähän ei mene kuin sekunti tai pari. Tuulikki on täysin puolustuskyvytön. Kuitenkaan hyökkääjä ei näytä tehneen sitä. Tuulikkia on lyöty toisen kerran kokonaan toisessa paikassa. Miksi?
Ainoa mahdollinen selitys on tämä: hyökkääjän on ollut pakko nousta ylös, sillä joku toinen on yrittänyt samaan aikaan pakoon. Mitään muuta mahdollisuutta ei ole. Hyökkääjä ei ole voinut hukata sekuntiakaan, hänen on täytynyt reagoida välittömästi. Siksi hän ei ole lyönyt toista kertaa Tuulikkia.
Kuka toinen on yrittänyt pakoa ja mistä? Verijälkilöydösten perusteella näyttää siltä, että Irmeli on Tuulikin lisäksi liikkunut eniten teltassa alkuperäiseen nukkumapaikkaansa nähden. Tästä voisi päätellä, että juuri Irmeli on yrittänyt pakoa. Tuntuisi epätodennäköiseltä, että Irmeli yrittäisi paeta IV-1-aukosta, jonka toisella puolella Tuulikki taistelee hyökkääjän kanssa. Tuntuisi myös epätodennäköiseltä, että Irmeli yrittäisi paeta IV-3-aukosta, jossa Seppo makaa kuolleena. Näin ollen jäljelle jää vain yksi vaihtoehto: Irmeli yrittää paeta II-3-aukosta, aivan hyökkäjän selän takaa:
Kuva 12
On mahdollista, että Irmeli on ehtinyt lyödä hyökkääjää yhden tai kaksi kertaa, ensin hyökkääjän kääntyessä, jolloin Irmelillä on saattanut olla etulyöntiasema, ja sitten mahdollisesti vielä toisen kerran. Jätän Irmelin ja hyökkääjän välisen taistelun tässä yhteydessä sikseen. Totean vain sen tärkeimmän: Tuulikki ei ole kuollut ensimmäiseen lyöntiin.
Tässä vaiheessa Tuulikki on vakavasti vammaantunut muttei kuollut. Kuinka kauan Tuulikki on joutunut kitumaan, riippuu hyökkääjän ja Irmelin välisen taistelun pituudesta. Irmeli viimeisteltiin puukolla. Puukonkin hakemiseen - missä lienee ollut - ja Irmelin viimeistelemiseen on voinut mennä aikaa. Kuinka nopeasti tämän jälkeen hyökkääjä on muistanut Tuulikin? Vai onko hyökkääjä tapettuaan Irmelin astalolla siirtynyt Tuulikin luokse ja vasta sen jälkeen viimeistellyt Irmelin? Kysymyksiä, joihin on mahdotonta antaa vastauksia.
Olennaista on tämä: Tuulikki on ehkä joutunut kärsimään kaikista eniten uhreista. Hän ei ole kuollut ensimmäiseen iskuun vaan elänyt. Toinen isku on annettu myöhemmin. Hyökkääjän toinen isku oli viimeistelyisku; Tuulikkikin on siis viimeistelty, kuten Seppo ja Irmeli.
Rekonstruktio
Osa I: Tapahtumien kulku
Sisältö
1. Ensimmäinen lyönti
2. Toinen lyönti
3. Muut toimenpiteet
1. Ensimmäinen lyönti
Hyppään suoraan kaiken yhdentekevän ohi ja siirryn siihen tilanteeseen, kun hyökkääjä on aloittanut iskunsa. Melkein välittömästi Tuulikki on päättänyt paeta. On kestänyt jonkin aikaa, että Tuulikki on saanut tiensä raivattua teltan suuaukkoa kohti. Hän on päättänyt paeta II-1-aukosta.
Ennen hyökkäystä surmaaja romahdutti suuaukkopäädyn. I-sivu on kaatunut sisäänpäin ja sisällä oleva pystysalko kannattelee vielä osin I-päätyä. Kaatumisen vuoksi harjan puoleinen osa suuaukkopäädystä on laskoksilla:
Kuva 1
Tuulikki on nyt II-1-kaitaleen kohdalla, sen vasemmanpuoleisessa aukossa:
Kuva 2
Tuulikki on paniikissa eikä välitä tuon taivaallista hyökkääjän asemasta. Tuulikki haluaa vain nopeasti pois teltasta. Hän alkaa nousta aukosta ylös sivuttain konttaamalla:
Kuva 3
Tässä välissä on hyvä mainita muutama sananen II-1-aukosta. Löydettäessä aukon irtokaitale on ollut kolmelta sivulta irti leikattuna, eli kaitale on liehunut täysin vapaana. Uskon kuitenkin itse, että ennen hyökkäystä aukko ei ollut kokonaan auki leikattu. Kahden aukon välillä oli lyhyt kannas, joka piti vasemman- ja oikeanpuoleisen aukon erillään toisistaan:
Kuva 4
Perustelen näkemystäni sillä, että surmaaja olisi ollut varsin järjetön, jos olisi leikannut teltan sivuun valtavan kokoisen pakoaukon. I-päädyn aukkojen leikkaamisen alkuperäinen motiivi voi liittyä siihen, että niiden kautta on yritetty poimia jotakin teltan sisältä ennen hyökkäystä. Kaksi aukkoa voi selittyä sillä, että hyökkääjä ei ensimmäisestä, oikeanpuoleisesta aukosta, ulottunut tarpeeksi pitkälle.
Lähden tässä teoriassa siitä, että Tuulikki valitsee vasemmanpuoleisen aukon. Nyt hän taistelee tietään aukosta pihalle:
Kuva 5
Sama taiteellisempana versiona:
Kuva 6
Tässä vaiheessa Tuulikin potkivat jalat saattavat myös osua sisällä olevaan päätysalkoon ja irrottaa sen harjan purjerenkaasta:
Kuva 7
Keppi kuten myös sisällä kulkeva harjanuora saattavat haitata Tuulikin pakoa. Lisäksi on monia muita mahdollisuuksia, joiden vuoksi aukosta poispääsy ei ole täysin vaivatonta. Tässä vaiheessa hyökkääjä, joka on ollut luultavasti Sepon kimpussa, näkee Tuulikin. Tuulikin naama on I-päätyä kohti. Hän ei luultavasti ole ensinkään kiinnostunut hyökkääjän tekemisistä, mielessä on vain paniikinomainen pako. Hyökkääjä ampaisee Tuulikin näkymättömissä hänen taakseen.
Mitä hyökkääjä ensimmäiseksi tekee? Hyökkääjän oikea jalka on Tuulikin oikean käden vieressä. Hyökkääjä nostaa vasemman jalkansa ylös ja painaa sillä voimakkaasti Tuulikin kaulaa. Tästä jää hankaumajälki kaulaan. Tuulikki romahtaa konttausasennosta kanveesiin. Tuulikin asento:
Kuva 8
Sen jälkeen hyökkääjä heilauttaa nopeasti vasemman jalkansa taakse ja laskeutuu polviasentoon oikea jalka edellä. Hyökkääjä lyö Tuulikkia kivellä takaraivon vasemmalle sivulle, johon syntyy 7 cm:n mittainen rosoreunainen haava ja sisäänpainumamurtuma.
Kuva 9
Koska tästä iskusta on lähtenyt niin laaja veriroiskekenttä, voitaneen päätellä, että ensimmäinen isku on juuri ollut 7 cm:n haavan synnyttänyt. (Toinen haava on 3 cm ja pinnallisempi.)
Veriroiskeet lentävät eteen ja taakse:
Kuva 10
Tässä välissä on hyvä puhua muutama sana astalosta. Tämä astalo on ollut melko erikoinen. Siitä on samaan aikaan lähtenyt sekä pyöreitä roiskeita, jotka viittaavat jyrkkään, terävään reunaan, että soikeita roiskeita, jotka viittaavat loivaan, pehmeään reunaan. Kuitenkin tällaisen astalon on oltava mahdollinen, sillä veriroiskelöydökset eivät valehtele.
Jos tällainen astalo olisi kivi, minkälainen se olisi? Nähdäkseni kiven on oltava muodoltaan alaspäin suippeneva, niin että kiven alareunassa on rosoinen, kapea, jyrkkäkulmainen reuna. Kuitenkin saman kiven toisessa laidassa on täytynyt olla enemmän pyöreää, laakeaa muotoa, jotta soikeat roiskeet voivat syntyä. Lisäksi tätä pyöreää muotoa on luultavasti ollut enemmän toisella sivulla.
Täysin teoreettisena mallinnuksena voidaan hahmotella tällainen kiven muoto:
Kuva 11
Mikäli tällainen kiven muoto ei ole mahdollinen, on hyökkääjän kädessä täytynyt olla jokin ihmisen synnyttämä esine.
Hyökkääjä on nyt lyönyt yhden kerran Tuulikkia. Tuulikki on hollilla, hyökkääjän on erittäin helppo tappaa Tuulikki tähän paikkaan lyömällä vielä yhden tai kaksi kertaa. Aikaa tähän ei mene kuin sekunti tai pari. Tuulikki on täysin puolustuskyvytön. Kuitenkaan hyökkääjä ei näytä tehneen sitä. Tuulikkia on lyöty toisen kerran kokonaan toisessa paikassa. Miksi?
Ainoa mahdollinen selitys on tämä: hyökkääjän on ollut pakko nousta ylös, sillä joku toinen on yrittänyt samaan aikaan pakoon. Mitään muuta mahdollisuutta ei ole. Hyökkääjä ei ole voinut hukata sekuntiakaan, hänen on täytynyt reagoida välittömästi. Siksi hän ei ole lyönyt toista kertaa Tuulikkia.
Kuka toinen on yrittänyt pakoa ja mistä? Verijälkilöydösten perusteella näyttää siltä, että Irmeli on Tuulikin lisäksi liikkunut eniten teltassa alkuperäiseen nukkumapaikkaansa nähden. Tästä voisi päätellä, että juuri Irmeli on yrittänyt pakoa. Tuntuisi epätodennäköiseltä, että Irmeli yrittäisi paeta IV-1-aukosta, jonka toisella puolella Tuulikki taistelee hyökkääjän kanssa. Tuntuisi myös epätodennäköiseltä, että Irmeli yrittäisi paeta IV-3-aukosta, jossa Seppo makaa kuolleena. Näin ollen jäljelle jää vain yksi vaihtoehto: Irmeli yrittää paeta II-3-aukosta, aivan hyökkäjän selän takaa:
Kuva 12
On mahdollista, että Irmeli on ehtinyt lyödä hyökkääjää yhden tai kaksi kertaa, ensin hyökkääjän kääntyessä, jolloin Irmelillä on saattanut olla etulyöntiasema, ja sitten mahdollisesti vielä toisen kerran. Jätän Irmelin ja hyökkääjän välisen taistelun tässä yhteydessä sikseen. Totean vain sen tärkeimmän: Tuulikki ei ole kuollut ensimmäiseen lyöntiin.
Tässä vaiheessa Tuulikki on vakavasti vammaantunut muttei kuollut. Kuinka kauan Tuulikki on joutunut kitumaan, riippuu hyökkääjän ja Irmelin välisen taistelun pituudesta. Irmeli viimeisteltiin puukolla. Puukonkin hakemiseen - missä lienee ollut - ja Irmelin viimeistelemiseen on voinut mennä aikaa. Kuinka nopeasti tämän jälkeen hyökkääjä on muistanut Tuulikin? Vai onko hyökkääjä tapettuaan Irmelin astalolla siirtynyt Tuulikin luokse ja vasta sen jälkeen viimeistellyt Irmelin? Kysymyksiä, joihin on mahdotonta antaa vastauksia.
Olennaista on tämä: Tuulikki on ehkä joutunut kärsimään kaikista eniten uhreista. Hän ei ole kuollut ensimmäiseen iskuun vaan elänyt. Toinen isku on annettu myöhemmin. Hyökkääjän toinen isku oli viimeistelyisku; Tuulikkikin on siis viimeistelty, kuten Seppo ja Irmeli.
Tuulikki Mäen surma - rekonstruktio osa I.2
Tuulikki Mäen surma
Rekonstruktio
[osa 1 jatkuu...]
2. Toinen lyönti
Mitä Tuulikki on tehnyt ensimmäisen iskun jälkeen? Yrittänyt siirtyä viimeisillä hengenvoimillaan pois teltasta. Tuulikin pään vasemmalta puolelta on valunut verta. Mihin tämä veri on joutunut? Tuulikki on yrittänyt ryömiä siten, että pään oikea sivu on ollut maata vasten. Pään asennosta johtuen osa verestä on valunut luultavasti vasemman korvan taakse, osa kaulalle ja kauluksesta paidan sisään. Osa on voinut jäädä haavan ympäristöön ja osa on takertunut hiuksiin. On kuitenkin aivan väistämätöntä, että osa verestä on valunut myös teltalle. Tällöin Tuulikin ryömiessä nämä verijäljet ovat jääneet Tuulikin alle ja tuhriintuneet.
Verijälkilöydösten perusteella näin näyttäisikin käyneen. "Teltan II-sivun, 1. osion irtokaitaleessa, pääosin kaitaleen reunoilla keskivaiheilla ja kaitaleen alaosassa, aivan lievettä lukuun ottamatta, on - - joitakin vähäisiä tuhrujälkiä." Tuulikin pää on voinut olla kaitaleen keskivaiheen ja alaosan välissä ja verta on voinut vuotaa pään molemmille puolille. Tällöin tuhrujälkiä on siis syntynyt molemmille puolille muttei aivan pään alle. Syy siihen, että tuhrujälkiä on kaitaleen reunoilla muttei keskellä, voi selittyä sillä, että kaitale on poimuttunut keskiosasta. Tämä voisi selittää myös sen, että veriroiskeet puuttuvat kaitaleen keskeltä:
Kuva 13
Jossakin vaiheessa hyökkääjä palaa viimeistelemään Tuulikin. Tämä tapahtuu luultavasti II-sivun takaa. Tuulikki on saattanut inahdella tai muilla tavoin osoittaa olevansa hengissä. Hyökkääjä laskeutuu polviasentoon ja lyö Tuulikkia kivellä ohimoon. Koska haava on erilainen, teräväreunainen, on todennäköistä, että hyökkääjällä on kivi eri tavalla kädessä. Haava on myös lyhyempi. Vaikka haava on pintapuolinen, on iskussa ollut voimaa, sillä se on synnyttänyt kaksi murtumalinjaa, joista toinen on ollut hiukan sisäänpainunut.
Tästä iskusta on lähtenyt todistettavasti soikeita roiskeita. Toisaalta koska haava on ollut teräväreunainen, voi tästä kenties päätellä, että myös toisessa iskussa kivestä on osunut ohimoon eri tyyppisiä reunoja. Toisen roiskealueen pisarat lentävät lähes sataprosenttisesti maan pinnalle, joten niiden pisaroiden koostumuksesta ei ole tietoa. Arvelen kuitenkin, että ne noudattavat samaa kaavaa kuin 1. lyönnissä: sekä pyöreät että soikeat ovat mahdollisia. Kun otetaan lisäksi huomioon, että kapeammasta haavasta syntyy luultavasti vähäisempi roiskealue kuin 1. lyönnissä, voisivat roiskealueet siten olla seuraavanlaiset:
Kuva 14
Omana näkemyksenäni on, että jossakin vaiheessa hakatessaan Irmeliä kivellä hyökkääjä joko pudotti kiven tai sitten se kohta kivestä, josta kämmen piti kiinni, oli muuttunut niin liukkaaksi verestä, että hyökkääjä nopeasti vaihtoi kiven asentoa kädessä. Aikaisempaan piirrokseen viitaten hyökkääjä saattoi ottaa kiinni kiven toisesta päästä, jolloin uusi osumakohta on kiven sivukärki, jolla syntyy lyhyt, teräväreunainen haava:
Kuva 11
Mitä tästä toisesta iskusta voidaan kokonaisuutena sanoa?
Hyökkääjä on halunnut viimeistellä Tuulikin. Tästä ei ole epäilystäkään. Silminnäkijöitä ei ole saanut jäädä. Ainoa toinen selitys voisi olla se, että hyökkääjä on halunnut antaa Tuulikille armoniskun. Se kuitenkin edellyttäisi, että hyökkääjällä olisi ollut kykyä arvioida Tuulikin tilaa; tämä vaikuttaa epätodennäköiseltä. Tuulikki on ehkä liikahdellut ja äännähdellyt. Hyökkääjä on nähnyt, että Tuulikki on elossa. Tämä on se sapluuna, jota vasten hyökkääjä on tarkastellut Tuulikkia - eloonjääneitä ei saa jättää. Hyökkääjä on antanut toisen iskun, ja kun Tuulikki sen jälkeen on lakannut liikkumasta ja ääntelehtimistä, on hyökkääjä ajatellut Tuulikin kuolleen.
Erittäin omituiseksi asian tekee se, että parhaimmassa tapauksessa Tuulikki ei nähnyt lainkaan hyökkääjää teltasta ulos päästyään. Tuulikin katse oli I-päätyä kohti aukosta noustessa, hyökkääjä iski pään takaa. Hyökkääjä on siis viimeistellyt Tuulikin sen oletuksen vuoksi, että Tuulikki joko vilkaisi hyökkääjää aukosta noustessaan tai Tuulikki näki hyökkääjän teltan sisältä aukosta. Tämä osoittaa, että hyökkääjä on ollut pedantti sen suhteen, ettei ketään jää henkiin kertomaan hyökkääjän tuntomerkkejä. Mikäli hyökkääjä olisi saanut sadistista nautintoa Tuulikin viimeistelemisestä, hän ei olisi tyytynyt yhteen iskuun vaan hakannut useamman kerran ja lopuksi vielä voinut viimeistellä puukolla. Näin ei näytä käyneen.
Ensimmäinen isku oli lähes kuolettava. Sen jälkeen Tuulikki kuitenkin pystyi liikkumaan teltan päällä jonkin matkaa. Toinen isku tuli todennäköisesti noin minuutin verran myöhemmin, ja sen tarkoitus oli viedä henki lopullisesti. Henkiinjääneitä ei saanut jättää.
Ainoa mahdollisuus Nilsin eloonjäämiselle on se, että hän on ollut täysin tajuton ja liikkumaton. Hyökkääjä on ajatellut Nilsin kuolleen. Mitään muuta mahdollisuutta ei ole.
Rekonstruktio
[osa 1 jatkuu...]
2. Toinen lyönti
Mitä Tuulikki on tehnyt ensimmäisen iskun jälkeen? Yrittänyt siirtyä viimeisillä hengenvoimillaan pois teltasta. Tuulikin pään vasemmalta puolelta on valunut verta. Mihin tämä veri on joutunut? Tuulikki on yrittänyt ryömiä siten, että pään oikea sivu on ollut maata vasten. Pään asennosta johtuen osa verestä on valunut luultavasti vasemman korvan taakse, osa kaulalle ja kauluksesta paidan sisään. Osa on voinut jäädä haavan ympäristöön ja osa on takertunut hiuksiin. On kuitenkin aivan väistämätöntä, että osa verestä on valunut myös teltalle. Tällöin Tuulikin ryömiessä nämä verijäljet ovat jääneet Tuulikin alle ja tuhriintuneet.
Verijälkilöydösten perusteella näin näyttäisikin käyneen. "Teltan II-sivun, 1. osion irtokaitaleessa, pääosin kaitaleen reunoilla keskivaiheilla ja kaitaleen alaosassa, aivan lievettä lukuun ottamatta, on - - joitakin vähäisiä tuhrujälkiä." Tuulikin pää on voinut olla kaitaleen keskivaiheen ja alaosan välissä ja verta on voinut vuotaa pään molemmille puolille. Tällöin tuhrujälkiä on siis syntynyt molemmille puolille muttei aivan pään alle. Syy siihen, että tuhrujälkiä on kaitaleen reunoilla muttei keskellä, voi selittyä sillä, että kaitale on poimuttunut keskiosasta. Tämä voisi selittää myös sen, että veriroiskeet puuttuvat kaitaleen keskeltä:
Kuva 13
Jossakin vaiheessa hyökkääjä palaa viimeistelemään Tuulikin. Tämä tapahtuu luultavasti II-sivun takaa. Tuulikki on saattanut inahdella tai muilla tavoin osoittaa olevansa hengissä. Hyökkääjä laskeutuu polviasentoon ja lyö Tuulikkia kivellä ohimoon. Koska haava on erilainen, teräväreunainen, on todennäköistä, että hyökkääjällä on kivi eri tavalla kädessä. Haava on myös lyhyempi. Vaikka haava on pintapuolinen, on iskussa ollut voimaa, sillä se on synnyttänyt kaksi murtumalinjaa, joista toinen on ollut hiukan sisäänpainunut.
Tästä iskusta on lähtenyt todistettavasti soikeita roiskeita. Toisaalta koska haava on ollut teräväreunainen, voi tästä kenties päätellä, että myös toisessa iskussa kivestä on osunut ohimoon eri tyyppisiä reunoja. Toisen roiskealueen pisarat lentävät lähes sataprosenttisesti maan pinnalle, joten niiden pisaroiden koostumuksesta ei ole tietoa. Arvelen kuitenkin, että ne noudattavat samaa kaavaa kuin 1. lyönnissä: sekä pyöreät että soikeat ovat mahdollisia. Kun otetaan lisäksi huomioon, että kapeammasta haavasta syntyy luultavasti vähäisempi roiskealue kuin 1. lyönnissä, voisivat roiskealueet siten olla seuraavanlaiset:
Kuva 14
Omana näkemyksenäni on, että jossakin vaiheessa hakatessaan Irmeliä kivellä hyökkääjä joko pudotti kiven tai sitten se kohta kivestä, josta kämmen piti kiinni, oli muuttunut niin liukkaaksi verestä, että hyökkääjä nopeasti vaihtoi kiven asentoa kädessä. Aikaisempaan piirrokseen viitaten hyökkääjä saattoi ottaa kiinni kiven toisesta päästä, jolloin uusi osumakohta on kiven sivukärki, jolla syntyy lyhyt, teräväreunainen haava:
Kuva 11
Mitä tästä toisesta iskusta voidaan kokonaisuutena sanoa?
Hyökkääjä on halunnut viimeistellä Tuulikin. Tästä ei ole epäilystäkään. Silminnäkijöitä ei ole saanut jäädä. Ainoa toinen selitys voisi olla se, että hyökkääjä on halunnut antaa Tuulikille armoniskun. Se kuitenkin edellyttäisi, että hyökkääjällä olisi ollut kykyä arvioida Tuulikin tilaa; tämä vaikuttaa epätodennäköiseltä. Tuulikki on ehkä liikahdellut ja äännähdellyt. Hyökkääjä on nähnyt, että Tuulikki on elossa. Tämä on se sapluuna, jota vasten hyökkääjä on tarkastellut Tuulikkia - eloonjääneitä ei saa jättää. Hyökkääjä on antanut toisen iskun, ja kun Tuulikki sen jälkeen on lakannut liikkumasta ja ääntelehtimistä, on hyökkääjä ajatellut Tuulikin kuolleen.
Erittäin omituiseksi asian tekee se, että parhaimmassa tapauksessa Tuulikki ei nähnyt lainkaan hyökkääjää teltasta ulos päästyään. Tuulikin katse oli I-päätyä kohti aukosta noustessa, hyökkääjä iski pään takaa. Hyökkääjä on siis viimeistellyt Tuulikin sen oletuksen vuoksi, että Tuulikki joko vilkaisi hyökkääjää aukosta noustessaan tai Tuulikki näki hyökkääjän teltan sisältä aukosta. Tämä osoittaa, että hyökkääjä on ollut pedantti sen suhteen, ettei ketään jää henkiin kertomaan hyökkääjän tuntomerkkejä. Mikäli hyökkääjä olisi saanut sadistista nautintoa Tuulikin viimeistelemisestä, hän ei olisi tyytynyt yhteen iskuun vaan hakannut useamman kerran ja lopuksi vielä voinut viimeistellä puukolla. Näin ei näytä käyneen.
Ensimmäinen isku oli lähes kuolettava. Sen jälkeen Tuulikki kuitenkin pystyi liikkumaan teltan päällä jonkin matkaa. Toinen isku tuli todennäköisesti noin minuutin verran myöhemmin, ja sen tarkoitus oli viedä henki lopullisesti. Henkiinjääneitä ei saanut jättää.
Ainoa mahdollisuus Nilsin eloonjäämiselle on se, että hän on ollut täysin tajuton ja liikkumaton. Hyökkääjä on ajatellut Nilsin kuolleen. Mitään muuta mahdollisuutta ei ole.
Tuulikki Mäen surma - rekonstruktio osa I.3
Tuulikki Mäen surma
Rekonstruktio
[osa 1 jatkuu...]
3. Muut toimenpiteet
Tässä on kuvattu hyökkääjän tekojen jälkeisiä toimenpiteitä vain siinä suhteessa, kuin ne liittyvät Tuulikkiin.
Ensin hyökkääjä repäisee kahta II-1-aukkoa erottavan kannaksen auki:
Kuva 15
Kun kannas on kokonaan auki, voi hyökkääjä kuoria koko teltan päädyn auki. Samalla hyökkääjä heittää päätysalon kauemmaksi. Tuulikin vasen käsi voi myös takertua teltan reunaan hyökkääjän vetäessä telttakangasta liepeen reunasta:
Kuva 16
Jos hyökkääjä on ollut tarpeeksi pedantti, hän on poistanut irtokaitaleen kokonaan Tuulikin alta ja rullannut sen teltan sivuun. Ainoa etu, minkä tästä voisi saavuttaa, olisi sen tiedon häivyttäminen, että Tuulikki on yrittänyt paeta aukon kautta:
Kuva 17
Kuitenkin ns. uhrikuvan perusteella olen sitä mieltä, että kaitale on jätetty siirtämättä. Kaitale on Tuulikin päällä ja lisäksi kaitaleen päältä kulkee harjanaru (?):
Kuva 18
Koska en ole varma näkemästäni, olen tehnyt kaksi eri versiota loppukuvista.
Hyökkääjä on myöhemmin voinut siirtää Tuulikkia aavistuksen lähemmäksi teltan ulkoreunaa. Tämä on voinut johtua siitä, että hyökkääjä on siirtänyt Irmelin Tuulikin viereen ja tarvinnut sen tähden hieman ylimääräistä tilaa. Toinen vaihtoehto on, että hyökkääjä on kaivanut jotakin tavaraa Tuulikin alta. Kolmas vaihtoehto on, että hyökkääjä tarvitsi enemmän tilaa, kun hän tutki teltan sisäosia. Tässä yhteydessä hyökkääjä on siirtänyt myös Tuulikin oikean käden kehonmyötäisesti:
Kuva 19a
Kuva 19b
Lopullinen löytöasento on ollut seuraava (kuvassa myös harjanaru):
Kuva 20a
Kuva 20b
vertailukuva
Psykologisena arveluna voidaan esittää, että hyökkääjä olisi lopuksi peittänyt Tuulikin pään huovalla symbolisena häpeän merkkinä. Tällöin hyökkääjä kerätessään mukaansa saalista teltasta olisi tuntenut syyllisyyttä Tuulikista ja peittänyt pään huovalla. Tämä on saattanut olla täysin tiedostamatonta toimintaa. Mikäli näin olisi, se kertoisi, ettei hyökkääjä ollut täysin paatunut vaan hänessä oli vielä omantunnon ääni.
Tämä teksti on kirjoitettu kunnioittaen Tuulikki Mäen muistoa.
![Kuva](http://bodom.kerrostalo.huone.net/tuulikki.jpg)
Rekonstruktio
[osa 1 jatkuu...]
3. Muut toimenpiteet
Tässä on kuvattu hyökkääjän tekojen jälkeisiä toimenpiteitä vain siinä suhteessa, kuin ne liittyvät Tuulikkiin.
Ensin hyökkääjä repäisee kahta II-1-aukkoa erottavan kannaksen auki:
Kuva 15
Kun kannas on kokonaan auki, voi hyökkääjä kuoria koko teltan päädyn auki. Samalla hyökkääjä heittää päätysalon kauemmaksi. Tuulikin vasen käsi voi myös takertua teltan reunaan hyökkääjän vetäessä telttakangasta liepeen reunasta:
Kuva 16
Jos hyökkääjä on ollut tarpeeksi pedantti, hän on poistanut irtokaitaleen kokonaan Tuulikin alta ja rullannut sen teltan sivuun. Ainoa etu, minkä tästä voisi saavuttaa, olisi sen tiedon häivyttäminen, että Tuulikki on yrittänyt paeta aukon kautta:
Kuva 17
Kuitenkin ns. uhrikuvan perusteella olen sitä mieltä, että kaitale on jätetty siirtämättä. Kaitale on Tuulikin päällä ja lisäksi kaitaleen päältä kulkee harjanaru (?):
Kuva 18
Koska en ole varma näkemästäni, olen tehnyt kaksi eri versiota loppukuvista.
Hyökkääjä on myöhemmin voinut siirtää Tuulikkia aavistuksen lähemmäksi teltan ulkoreunaa. Tämä on voinut johtua siitä, että hyökkääjä on siirtänyt Irmelin Tuulikin viereen ja tarvinnut sen tähden hieman ylimääräistä tilaa. Toinen vaihtoehto on, että hyökkääjä on kaivanut jotakin tavaraa Tuulikin alta. Kolmas vaihtoehto on, että hyökkääjä tarvitsi enemmän tilaa, kun hän tutki teltan sisäosia. Tässä yhteydessä hyökkääjä on siirtänyt myös Tuulikin oikean käden kehonmyötäisesti:
Kuva 19a
Kuva 19b
Lopullinen löytöasento on ollut seuraava (kuvassa myös harjanaru):
Kuva 20a
Kuva 20b
vertailukuva
Psykologisena arveluna voidaan esittää, että hyökkääjä olisi lopuksi peittänyt Tuulikin pään huovalla symbolisena häpeän merkkinä. Tällöin hyökkääjä kerätessään mukaansa saalista teltasta olisi tuntenut syyllisyyttä Tuulikista ja peittänyt pään huovalla. Tämä on saattanut olla täysin tiedostamatonta toimintaa. Mikäli näin olisi, se kertoisi, ettei hyökkääjä ollut täysin paatunut vaan hänessä oli vielä omantunnon ääni.
Tämä teksti on kirjoitettu kunnioittaen Tuulikki Mäen muistoa.
![Kuva](http://bodom.kerrostalo.huone.net/tuulikki.jpg)
-
- Perry Mason
- Viestit: 3635
- Liittynyt: Su Joulu 23, 2007 12:12 pm
- Paikkakunta: Ei kenenkään maa.
Kyllä vaan, tarkkaa työtä, hienoa.
Tällä sivullaon pari tuon 3. kohdan
" kannas " juttuun liittyvää kuvaa, siitä on otettu näytteitä, ei vaikuttane tilanteeseen, mutta pari kangaskappaletta on lähtenyt jo silloin 60 luvulla.
Lähde KRP/ETP
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
Tällä sivullaon pari tuon 3. kohdan
" kannas " juttuun liittyvää kuvaa, siitä on otettu näytteitä, ei vaikuttane tilanteeseen, mutta pari kangaskappaletta on lähtenyt jo silloin 60 luvulla.
Lähde KRP/ETP
Kujala kirjoitti:
Voi kuinka toivoisinkaan ettei muuta vaihtoehtoa ole. Valitettavasti epäilen kuitenkin olevan. Kunpa tälle asialle löytyisikin lopullinen vahvistus, se olisi asian kannalta enemmän kuin toivottavaa.Ainoa mahdollisuus Nilsin eloonjäämiselle on se, että hän on ollut täysin tajuton ja liikkumaton. Hyökkääjä on ajatellut Nilsin kuolleen. Mitään muuta mahdollisuutta ei ole.
Diffuusivammat vastaavat joistakin tyypillisistä aivovammojen oireista, näihin kuuluu myös tajuttomuus. Vaikka diffuusivammaa ei ole todistettu, sitä ei ole myöskään suljettu pois. Joten vastaus on: antavat. Mikään tuossa kuvauksessani ei todista, että Nils olisi kuvauksen hyökkääjä. Nilsillä kävi vain satumainen tuuri, and that's it. Näin asiat makaavat jne, ei tämä niin vakavaa ole.alpo kirjoitti:Kujala kirjoitti:Antavatko Nilsin vammat mahdollisuuden tälle olettamukselle?Ainoa mahdollisuus Nilsin eloonjäämiselle on se, että hän on ollut täysin tajuton ja liikkumaton. Hyökkääjä on ajatellut Nilsin kuolleen. Mitään muuta mahdollisuutta ei ole.
![Laughing :lol:](./images/smilies/icon_lol.gif)
Kiitos kujala, mielenkiintoinen kirjoitus.
Totuus on faktojen tunnustamista.
http://www.youtube.com/watch?v=v4YNI-1bw6I
http://www.youtube.com/watch?v=5mFSOqKMaJA
http://www.youtube.com/watch?v=aXMM9CHrxlw
"kalanpää minun, minun pää pirun, minä pirun, kala minun"
http://www.youtube.com/watch?v=v4YNI-1bw6I
http://www.youtube.com/watch?v=5mFSOqKMaJA
http://www.youtube.com/watch?v=aXMM9CHrxlw
"kalanpää minun, minun pää pirun, minä pirun, kala minun"
Mieleeni syntyy eittämättä kuva siitä, että Gusse makaa teltan risan ja ystäviensä päällä päälimmäisenä, joten kuinka hän on voinut siihen joutua, jos ei ole ollut tajuissaan, vai olisiko surmaaja raahaillut suurinta ja painavinta ulos teltanriekaleiden seasta ja sitten heittänyt homman kesken ja jättänyt Gussen hengissä teltan päälle.
Niin, en voi myöskään olla ajattelematta sitä, jonka kujala itse kirjoitit, että surmaajalla on ollut tappamisen meininki, eikä ketään olisi pitänyt jättää henkiin, mutta Gusssen jätti kuitenkin ja lavasteli surmat ulkopuolisen tekemäksi, vaikka siinähän tuo tekijä olisi maannut ihan jaloissa, eikä olisi varmaan pannut vastaan, jos puukon olisi laittanut toiseen käteen ja toiseen kiven.
Viimeistään siinä vaiheessa surmaajan olisi pitänyt tajuta Gussen olleen hengissä, kun tältä kellon riisti ranteesta, tai kaiveli taskuja.
Miksi jättää henkiin ja lavastaa kauan aikaa surmien jälkeen tekoa ulkopuolisen tekemiksi, kun sitä olisi normaali surmaaja yrittänyt juuri peittää ja olisi valinnut pahimmin loukkaantuneen itselleen alibiksi.
Olisiko kukaan epäillyt tekoa ulkopuolisen tekemäksi, jos puukko olisi ollut Gussen lämpöisessä kätösessä ja verinen kivi siinä toisen käden ulottuvilla.
Olen sata varma siitä, että tekijäksi olisi leimattu se ainoa hengissä selvinnyt!
Niin, en voi myöskään olla ajattelematta sitä, jonka kujala itse kirjoitit, että surmaajalla on ollut tappamisen meininki, eikä ketään olisi pitänyt jättää henkiin, mutta Gusssen jätti kuitenkin ja lavasteli surmat ulkopuolisen tekemäksi, vaikka siinähän tuo tekijä olisi maannut ihan jaloissa, eikä olisi varmaan pannut vastaan, jos puukon olisi laittanut toiseen käteen ja toiseen kiven.
Viimeistään siinä vaiheessa surmaajan olisi pitänyt tajuta Gussen olleen hengissä, kun tältä kellon riisti ranteesta, tai kaiveli taskuja.
Miksi jättää henkiin ja lavastaa kauan aikaa surmien jälkeen tekoa ulkopuolisen tekemiksi, kun sitä olisi normaali surmaaja yrittänyt juuri peittää ja olisi valinnut pahimmin loukkaantuneen itselleen alibiksi.
Olisiko kukaan epäillyt tekoa ulkopuolisen tekemäksi, jos puukko olisi ollut Gussen lämpöisessä kätösessä ja verinen kivi siinä toisen käden ulottuvilla.
Olen sata varma siitä, että tekijäksi olisi leimattu se ainoa hengissä selvinnyt!
Re: Tuulikki Mäen surma - rekonstruktio osa I.3
Ensinnäkin hatunnosto hienosta tutkielmasta.kujala kirjoitti:
Lopullinen löytöasento on ollut seuraava (kuvassa myös harjanaru):
Kuva 20a
Kuva 20b
vertailukuva
[/img]
Verijälkitutkimuksesta:
"1.9
Teltan pohjalla, suuaukkopäädyssä, on veriset alueet sekä IV-sivun nurkka-alueella, että II-sivun puolella (kuvat 41 ja 42).
Teltan pohjalla, II-sivun puoleisella puolella, teltan pituussuunnassa puolivälissä on laaja verinen alue.
Alueelta on otettu DNA-näyte (X944F, ei tulosta) "
Sopiiko jokin näistä verialueista Mäen vuotoverialueeksi? Miksi vuotoverta ei ole teltan ulkopinnalla?
Muistakaa nyt toki se tosiasia, että Björklund raahattiin teltasta vasta tunteja kuolemansa jälkeen. Hän on siis ollut siinä vaiheessa kuolonkankea ruumis.Hessu52 kirjoitti:Gusse makaa teltan risan ja ystäviensä päällä päälimmäisenä, joten kuinka hän on voinut siihen joutua, jos ei ole ollut tajuissaan, vai olisiko surmaaja raahaillut suurinta ja painavinta ulos teltanriekaleiden seasta ja sitten heittänyt homman kesken ja jättänyt Gussen hengissä teltan päälle.
Osittain hänen päältään makaamasta löydettiin Gustafssson myöhään aamupäivällä...mitä todennäköisimmin varsin pian Björklundin raahaamisen jälkeen.
Gustafssonia ei ole teltasta raahattu Björklundin päälle - katsokaa teltta/uhrit -kuvaa!
Missä sankari siis köllötteli ensimmäiset tunnit "tajuttomana"? Miksi "ulkopuolinen" murhaaja näki tarpeelliseksi hänet viimeiseksi jostain raahata kasan päällimmäiseksi?
Olisiko ulkopuolinen murhaaja jäänyt puuhastelemaan murhapaikalle tunneiksi, vaikka aivan viereen rannalle tulee porukkaa uimaan?
Ei hele-vetti sentään... kyllä kaikki - minusta ainakin - viittaa "sisäpuoliseen" tekijään... vaikka Espoon pahamaineinen KO, jolta tosiaan voi odottaa mitä tahansa (Kekkonen eli Urho l. Oikea Urho) olikin kuulemma sitä mieltä, että tekijä kaikesta huolimatta saattoi olla "ulkopuolinenkin"...
![Rolling Eyes :roll:](./images/smilies/icon_rolleyes.gif)