Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma 1992
-
- James Bond (Daniel Graig)
- Viestit: 17157
- Liittynyt: Pe Kesä 22, 2007 9:32 am
Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma 1992
Vankien etujärjestön Krim-Turun puheenjohtajana toiminut Reijo Ranta katosi 2.3.1992. Hän oli vapautunut Kakolasta syksyllä 1991 ja tuttavansa pelkäsivät Rannan joutuneen henkirikoksen uhriksi sillä hänellä tiedettiin olevan paljon vihamiehiä.
Tapausta alettiin tutkia henkirikoksena kun sienestäjä löysi 1.9.1992 Reijo Rannan ruumiin jäänteet metsästä Mietoisissa.
Maaliskuussa 1993 surmasta epäiltynä vangittiin kolme henkilöä ja pidätettiin yksi. Vangituiksi joutuivat ulvilalainen aviopari ja porilainen mies. Pidätetty oli niinikään porilainen mies.
Tutkimuksissa ilmeni, että Ranta oli surmattu maaliskuun alkupäivinä joko Turussa tai Turun lähistöllä.
Lähteet Alibi 2/93 ja HS 18.3.1993
Tähän päättyivät tietoni em. surmasta. Kuka jatkaa? Alibissa 12/92 on tapauksesta jotain, mutta se missä mainitaan jutun käsittely, tuomiot ja tekijät... Niin, missä?
Tapausta alettiin tutkia henkirikoksena kun sienestäjä löysi 1.9.1992 Reijo Rannan ruumiin jäänteet metsästä Mietoisissa.
Maaliskuussa 1993 surmasta epäiltynä vangittiin kolme henkilöä ja pidätettiin yksi. Vangituiksi joutuivat ulvilalainen aviopari ja porilainen mies. Pidätetty oli niinikään porilainen mies.
Tutkimuksissa ilmeni, että Ranta oli surmattu maaliskuun alkupäivinä joko Turussa tai Turun lähistöllä.
Lähteet Alibi 2/93 ja HS 18.3.1993
Tähän päättyivät tietoni em. surmasta. Kuka jatkaa? Alibissa 12/92 on tapauksesta jotain, mutta se missä mainitaan jutun käsittely, tuomiot ja tekijät... Niin, missä?
Aina kun kuulen sanan suvaitsevaisuus, poistan varmistimen!
-
- Angus MacGyver
- Viestit: 6671
- Liittynyt: Su Touko 13, 2007 12:22 pm
Tuomioita en löytänyt, mutta yksi pitkä artikkeli aiheesta löytyi SK:n arkistosta:
Satakunnan Kansa kirjoitti:http://www.pori.fi/kirjasto/satakunta/s ... p?id=72990
KRP jäljitti raa'an surman tutkimukset Porin seudulle
Päivämäärä: 1993-03-17
Tekijä: Ilpo Lehtojoki
Ulvilan kihlakunnanoikeus vangitsi turkulaisen miehen murhasta kolme epäiltyä.
Ulvilan kihlakunnanoikeus vangitsi ulvilalaisen avioparin ja porilaisen miehen epäiltynä raa'asta surmasta, joka tehtiin Turun seudulla todennäköisesti yli vuosi sitten maaliskuun alkupäivinä 1992.
Vangitsemisoikeudenkäynnin perusteluina oli se, että 44-vuotias turkulainen sähköasentaja Reijo Antero Ranta surmattiin joko Turussa tai kaupungin lähiympäristössä.
Tähänastiset tutkimukset perustuvat siihen, että surmatun Reijo Rannan jäänteitä löytyi Mietoisista metsän kätköistä kahdessa erässä, ensiksi syyskuun alussa ja myöhemmin vielä tämän vuoden tammikuussa.
KRP:n Turun aluetoimisto on jäljittänyt surman Porin seudulle siksi, että Porissa ja Ulvilassa asuva kolmikko oli surmatun seurassa, kun hänet viimeksi varmuudella nähtiin hengissä.
Surmaa on julkisuudessa arveltu huumemaailman keskinäiseksi välienselvittelyksi.
Surmattu asui aiemmin Porissa
Henkirikosta tutkivan KRP:n Turun aluetoimiston rikoskomisario Olavi Peltomaa on tutkinnallisista syistä niukkasanainen kertoessaan surmasta.
- Sen voi myöntää, että henkirikoksesta on kyse. Ranta on varmuudella surmattu, ja surmatyön jälkeen ruumiin jäänteet kätkettiin. Surmatyön motiivista ei vielä ole tarkkaa tietoa. Peltomaan kertoman mukaan vangitut kiistävät kaikki epäilyt, mutta heidän kertomuksensa yli vuoden takaisista tapahtumista ovat hyvin ristiriitaisia.
Surmattu Reijo Ranta asui aiemmin myös Porissa. Viime ajat hän asui Turussa, jossa hänet alamaailmassa tunnettiin "radio-Rantana".
Lempinimi tuli siitä, että surmattu rakensi Kakolaan Suomen ensimmäisen paikallisradion jo ennen kuin yksikään virallinen paikallisradio aloitti lähetystoimintansa Suomessa.
Surmattu Reijo Ranta oli 3. maaliskuuta epäiltyjen seurassa Turussa.
Sen jälkeen hän katosi 4. maaliskuuta, jolloin hänen piti ilmoittautua asunnollaan Turussa.
Vielä tuolloin miehen arveltiin matkustaneen ulkomaille, todennäköisesti Baltian maihin. Kun häntä ei usean viikon jälkeen tavoitettu, tehtiin hänestä katoamisilmoitus.
Henkirikokseksi katoaminen alkoi varmistua vasta 1. syyskuuta, kun sienestäjä löysi metsään kätketyn ruumiin jääneitä Mietoisista.
Lisäaineistoa surman tutkimiseen saatiin uudelleen 16. tammikuuta tänä vuonna, kun kaksi kettujahdissa ollutta miestä löysi ruumiin osan kätkettynä noin 700 metrin päästä aiemmasta löytöpaikasta.
Epäillyt, 1964 syntynyt ulvilalainen mies ja vuonna 1972 syntynyt ulvilalainen nainen sekä 1961 syntynyt porilainen mies, vangittiin Ulvilan käräjillä siitä syystä, koska heidät tavattiin täältä.
Ulvilan kihlakunnanoikeus siirsi vangitsemisasian jatkokäsittelyn Mynämäen kihlakunnanoikeuteen, jossa vangitsemisasian jatkokäsittely on pidettävä viikon kuluessa.
-
- James Bond (Daniel Graig)
- Viestit: 17157
- Liittynyt: Pe Kesä 22, 2007 9:32 am
Mynämäen Mietoisissa 27.1.1947 syntynyt Reijo Ranta ei ollut mikään pulmunen. Suuren osan elämästään hän vietti vankiloissa. Murtohommat olivat hänen leipälajinsa, joskin myöhemmin tulivat kuvioihin myös "napit ja mömmöt".
Ranta istui vuonna 1968 Sukevan vankilassa ja oli mukana perustamassa Krimin Kuopion yhdistystä.
Viimeisimmästä, Kakolaan suuntautuneesta pienestä "saunareissustaan" Ranta vapautui siis syksyllä 1991 ja hän sai asunnon Turusta Krimin asuntolasta.
Ranta ryhtyi "liikealalle". Autokaupan lisäksi harjoitettiin huumausainekauppaa. Ranta kävi päivittäin Helsingissä noutamassa lastin Turkuun, Raumalle ja Poriin. KRP seuraili Rannan touhuja tämän vapautumisesta lähtien ja kiinnittivät huomiota siihen, että tämä liikuskeli entisen vankitovereidensa ja muiden hämärähemmojen kanssa.
Katoamispäivänään 3.3.1992 Ranta vei mielitiettynsä tyttären katsomaan äitiään TYKS:iin lähtien itse Helsinkiin hoitamaan "liiketoimiaan". Kello oli tuolloin 17:30. Rannan mukana Helsinkiin lähti kaksi muuta miestä. Takaisin Turkuun he palasivat puolilta öin. Tämän jälkeen Ranta lähti ajamaan "jonnekin".
Kadonneesta turkulaismiehestä kaivataan tietoja
Poliisi kaipaa tietoja turkulaisesta sähköasentajasta, 45-vuotiaasta Reijo Antero Rannasta. Hän on ollut kateissa maaliskuun toisesta päivästä alkaen ja poliisi epäilee, että katoamiseen liittyy rikos.
Poliisi pyytää Rannan katoamiseen liittyvistä seikoista tietäviä tai Rannan nykyisen olinpaikan tietäviä ottamaan yhteyttä Turun poliisin päivystykseen puhelinnumeroon 921-655100 tai lähimpään poliisiin.
Ranta on 192 senttiä pitkä ja hoikkavartaloinen. Hän käyttää silmälaseja. Rannan vasen etusormi on poistettu ja hänen vasemmassa kyynärvarressaan on tatuointi RR. Katoamisaikaan Ranta on ollut pukeutuneena harmaaseen liituraitapukuun.
Puolen vuoden kuluttua tästä tehtiin Reijo Rannasta seuraava havainto; hänet löydettiin palasina synnyinkotinsa pihapiiristä. Tarkemmin sanoen jäljellä olivat luut ja osa ruumiista, muut osat olivat päätyneet kettujen ja variksien nälkäisiin vatsoihin.
Rannan jäänteet olivat noin sadan metrin alueella. Sormenjäljet saatiin siksi, että miehen oikea käsi oli muumioitunut, mutta jäljistä voitiin todeta ruumiin olevan Reijo Ranta. Vasen käsi puuttui kokonaan. Pääkallo löytyi tammikuussa 1993. Se oli noin 700 metrin päässä muista ruumiinosista. Alaleuan hampaista saatiin myös tunnistusjäljet.
Poliisi arvelee, että Ranta on surmattu jossain muualla mutta ruumiin pilkkominen on suoritettu metsässä Mietoisissa. Oliko ruumiin kuljettaminen Rannan synnyinkodin läheisyyteen pelkkä sattuma, vai mitä sillä on haluttu viestittää?
Rannalla oli viimeisinä hetkinään omistuksessa kolme autoa: Saab 900 Finlandia, joka oli Rannan kuoleman jälkeen vaihtanut omistajaa joidenkin mustalaisten toimesta. Poliisi kuitenkin jäljitti auton ja sieltä löytyi mm. Rannan takki. Toinen autoistansa, W115-korimallin Mercedes, XBM-625, löytyi vasta syksyllä eräältä parkkipaikalta Turun Kärsämäestä. Kolmas auto, Volvo 244, TSH-549, löytyi vihdoin ja viimein Ratapihankadulta Turusta.
On myös eräs mielenkiintoinen autohavainto; sininen Toyota Hiace. Saattaa olla, että Ranta on kuljetettu sillä murhan jälkeen ruumiin löytöpaikalle. Toyotan jäljet päättyvät kuitenkin salaperäisesti. Siinä oli väärät kilvet ja auto on myyty vuoden 1992 lopulla Latviaan ja kadonnut sinne.
Jutussa oli vangittuna kaksi miestä ja nainen. Heidät vangittiin tutkinnallisista syistä. Sittemmin heidät päästettiin vapaaksi.
Sekä Turussa että Suomessa on monia, jotka tietävät kuka Reijo Rannan surmasi, mutta he eivät uskalla puhua. Surman takana saattaa olla laaja Baltian maihin saakka ulottunut huumeorganisaatio. Heidän joukostaan löytyy kyllä tarvittaessa palkkamurhaaja...
Lähteet Alibi 7/1993 ja HS arkisto 16.5.1992. Kuvat Alibi 7/1993.
Kuten mainitsin, niin nuo jutun tiimoilta pidätetyt vapautettiin. Tämän tapauksen oikeuskäsittelystä en löytänyt minkäänlaista mainintaa. Ei kai tapaus pimeäksi ole jäänyt?
Tammikuussa 1992 Ranta antoi haastattelun Alibille. Tuo haastattelu julkaistiin Alibin numerossa 12/92, jolloin Ranta oli jo surmattuna löydetty.
Osion aloituksessa on mainittu katoamispäiväksi 2.3. mutta viimeinen havainto Rannasta oli keskiyön aikoihin 3.3.
Ranta istui vuonna 1968 Sukevan vankilassa ja oli mukana perustamassa Krimin Kuopion yhdistystä.
Viimeisimmästä, Kakolaan suuntautuneesta pienestä "saunareissustaan" Ranta vapautui siis syksyllä 1991 ja hän sai asunnon Turusta Krimin asuntolasta.
Ranta ryhtyi "liikealalle". Autokaupan lisäksi harjoitettiin huumausainekauppaa. Ranta kävi päivittäin Helsingissä noutamassa lastin Turkuun, Raumalle ja Poriin. KRP seuraili Rannan touhuja tämän vapautumisesta lähtien ja kiinnittivät huomiota siihen, että tämä liikuskeli entisen vankitovereidensa ja muiden hämärähemmojen kanssa.
Katoamispäivänään 3.3.1992 Ranta vei mielitiettynsä tyttären katsomaan äitiään TYKS:iin lähtien itse Helsinkiin hoitamaan "liiketoimiaan". Kello oli tuolloin 17:30. Rannan mukana Helsinkiin lähti kaksi muuta miestä. Takaisin Turkuun he palasivat puolilta öin. Tämän jälkeen Ranta lähti ajamaan "jonnekin".
Kadonneesta turkulaismiehestä kaivataan tietoja
Poliisi kaipaa tietoja turkulaisesta sähköasentajasta, 45-vuotiaasta Reijo Antero Rannasta. Hän on ollut kateissa maaliskuun toisesta päivästä alkaen ja poliisi epäilee, että katoamiseen liittyy rikos.
Poliisi pyytää Rannan katoamiseen liittyvistä seikoista tietäviä tai Rannan nykyisen olinpaikan tietäviä ottamaan yhteyttä Turun poliisin päivystykseen puhelinnumeroon 921-655100 tai lähimpään poliisiin.
Ranta on 192 senttiä pitkä ja hoikkavartaloinen. Hän käyttää silmälaseja. Rannan vasen etusormi on poistettu ja hänen vasemmassa kyynärvarressaan on tatuointi RR. Katoamisaikaan Ranta on ollut pukeutuneena harmaaseen liituraitapukuun.
Puolen vuoden kuluttua tästä tehtiin Reijo Rannasta seuraava havainto; hänet löydettiin palasina synnyinkotinsa pihapiiristä. Tarkemmin sanoen jäljellä olivat luut ja osa ruumiista, muut osat olivat päätyneet kettujen ja variksien nälkäisiin vatsoihin.
Rannan jäänteet olivat noin sadan metrin alueella. Sormenjäljet saatiin siksi, että miehen oikea käsi oli muumioitunut, mutta jäljistä voitiin todeta ruumiin olevan Reijo Ranta. Vasen käsi puuttui kokonaan. Pääkallo löytyi tammikuussa 1993. Se oli noin 700 metrin päässä muista ruumiinosista. Alaleuan hampaista saatiin myös tunnistusjäljet.
Poliisi arvelee, että Ranta on surmattu jossain muualla mutta ruumiin pilkkominen on suoritettu metsässä Mietoisissa. Oliko ruumiin kuljettaminen Rannan synnyinkodin läheisyyteen pelkkä sattuma, vai mitä sillä on haluttu viestittää?
Rannalla oli viimeisinä hetkinään omistuksessa kolme autoa: Saab 900 Finlandia, joka oli Rannan kuoleman jälkeen vaihtanut omistajaa joidenkin mustalaisten toimesta. Poliisi kuitenkin jäljitti auton ja sieltä löytyi mm. Rannan takki. Toinen autoistansa, W115-korimallin Mercedes, XBM-625, löytyi vasta syksyllä eräältä parkkipaikalta Turun Kärsämäestä. Kolmas auto, Volvo 244, TSH-549, löytyi vihdoin ja viimein Ratapihankadulta Turusta.
On myös eräs mielenkiintoinen autohavainto; sininen Toyota Hiace. Saattaa olla, että Ranta on kuljetettu sillä murhan jälkeen ruumiin löytöpaikalle. Toyotan jäljet päättyvät kuitenkin salaperäisesti. Siinä oli väärät kilvet ja auto on myyty vuoden 1992 lopulla Latviaan ja kadonnut sinne.
Jutussa oli vangittuna kaksi miestä ja nainen. Heidät vangittiin tutkinnallisista syistä. Sittemmin heidät päästettiin vapaaksi.
Sekä Turussa että Suomessa on monia, jotka tietävät kuka Reijo Rannan surmasi, mutta he eivät uskalla puhua. Surman takana saattaa olla laaja Baltian maihin saakka ulottunut huumeorganisaatio. Heidän joukostaan löytyy kyllä tarvittaessa palkkamurhaaja...
Lähteet Alibi 7/1993 ja HS arkisto 16.5.1992. Kuvat Alibi 7/1993.
Kuten mainitsin, niin nuo jutun tiimoilta pidätetyt vapautettiin. Tämän tapauksen oikeuskäsittelystä en löytänyt minkäänlaista mainintaa. Ei kai tapaus pimeäksi ole jäänyt?
Tammikuussa 1992 Ranta antoi haastattelun Alibille. Tuo haastattelu julkaistiin Alibin numerossa 12/92, jolloin Ranta oli jo surmattuna löydetty.
Osion aloituksessa on mainittu katoamispäiväksi 2.3. mutta viimeinen havainto Rannasta oli keskiyön aikoihin 3.3.
Aina kun kuulen sanan suvaitsevaisuus, poistan varmistimen!
-
- Alibin Kestotilaaja
- Viestit: 5192
- Liittynyt: Su Huhti 01, 2007 8:18 pm
-
- Sabrina Duncan
- Viestit: 375
- Liittynyt: La Touko 26, 2007 12:19 am
-
- Christopher Lorenzo
- Viestit: 1683
- Liittynyt: Ti Heinä 01, 2008 9:05 pm
tiedätkö mikä Krim on?Huru kirjoitti:Jotenkin voisi kuvitella, että nämä Krimin nykyiset toimenhaltijat tietää asiasta?
Kriminaalihuoltoyhdistys. jos siellä olisi tietoa niin olisi se taatusti poliisillakin.
Krimin työntekijät ovat ehdonalaisen valvojia,ikäänkuin sosiaalityöntekijöitä ja puolipoliiseja.
-
- Angus MacGyver
- Viestit: 6671
- Liittynyt: Su Touko 13, 2007 12:22 pm
Re: Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma
Alibi 4/2007 listaa Reijo Rannan surman selvittämättömien rikosten joukkoon.Doctor Lecter kirjoitti:Tähän päättyivät tietoni em. surmasta. Kuka jatkaa? Alibissa 12/92 on tapauksesta jotain, mutta se missä mainitaan jutun käsittely, tuomiot ja tekijät... Niin, missä?
Asiasta kertoo nimimerkki EuroJR täällä: http://www.murha.info/phpbb2/viewtopic.php?t=262
-
- James Bond (Daniel Graig)
- Viestit: 17157
- Liittynyt: Pe Kesä 22, 2007 9:32 am
Re: Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma
Joo. Aluksi tämä juttu oli selvitetyissä, mutta huomasin, että tuomioita ei löydy mistään, joten oli syytä olettaa tämän jutun olevan pimeä. Tein ylläpidolle anomuksen kolmena kappaleena ja pyysin heitä harkitsemaan jutun siirtoa toiseen osastoon.Aizerbaidzan kirjoitti:Alibi 4/2007 listaa Reijo Rannan surman selvittämättömien rikosten joukkoon.Doctor Lecter kirjoitti:Tähän päättyivät tietoni em. surmasta. Kuka jatkaa? Alibissa 12/92 on tapauksesta jotain, mutta se missä mainitaan jutun käsittely, tuomiot ja tekijät... Niin, missä?
Asiasta kertoo nimimerkki EuroJR täällä: http://www.murha.info/phpbb2/viewtopic.php?t=262
Anomukseni hyväksyttiin ilman lisäselvityksiä, joten täällä tämä nyt on.
Liekö enää kovin aktiivisessa tutkinnassa?
Aina kun kuulen sanan suvaitsevaisuus, poistan varmistimen!
-
- Jessica Fletcher
- Viestit: 3334
- Liittynyt: Ma Maalis 26, 2007 7:26 pm
- Paikkakunta: Costa del Crime
Alibi 12/92
Leo Lipsosen haastattelussa Reijo Ranta.
Vapaasti referoiden:
"KRIM-Turkua tarvitaan nin kauan kuin Kakolan muurit ovat pystyssä. Vangeilla on oltava joku henkireikä. On hyvä tietää, että joku Krimin kaltainen painostusjärjestö puolustaa vankia viskaaleitten mielivaltaa vastaan.
Kakolassa ei toteuteta RTA:ta (Rangaistusten toimeenpanoasetus) kuin nimeksi. Täältä ei käy yhtään vankia siviilitöissä tai opiskelemassa laitoksen ulkopuolella. Kakolassa ei ole perhetapaamisia eikä muitakaan vapaita tapaamisia eivätkä vangit saa käyttää puhelinta riittävästi. Avolaitokseen pääsy on täältä vaikeampaa kuin muista taloista.
Olin vuonna -68 lusimassa Sukevalla ja perustajajäsenenä KRIM-Kuopiossa, joka alkoi toimia Sukevan keskusvankilassa. Marraskuun liike syntyi itsenäisyytemme juhlavuonna -67. Itsenäisen Suomen 50-vuotisen taipaleen juhlistamiseksi armahdettiin tuolloin lailla vankeja. Rangaistuksista vähennettiin kuudennes. Armahdus herätti nurinaa joissakin piireissä, mutta Pohjoismaissa keskusteltiin samaan aikaan rajustikin vankilaolojen parantamisesta ja kriminaalipolitiikasta.
Marraskuun liikkeeseen liittyi useita silloisen yhteiskuntakeskustelun kärkinimiä. Liike julkisti laajan epäkohtaluettelon, jossa puututtiin myös vankeinhoitoon.
Maalis-huhtiuussa 1968 liike järjesti vankilaviikon, johon kuului mielenosoitus, paneelikeskustelu ja tilaisuuksia eri vankiloissa. Toukokuussa Helsingin keskusvankilassa eri puolueiden edustajat pohtivat melko yksimielisesti vankien aseman parantamista.
Marraskuun liikkeen sihteeri Reino Lehtiniemi herätti kansainvälistäkin huomiota menemällä valitusmatkalle YK:n ihmisoikeuskomissioon Geneveen. Mukanaan hän vei jalkaraudat havaintovälineinä suomalaisesta vankeinhoidosta.
Vuoden 1969 kuluessa Krim pääsi jatkuvasti lehtien palstoille. Se otti kantaa mitä erilaisimpiin vankeinhoidon epäkohtiin. Näitä olivat mm. valitukset vankeinhoito-osaston ylilääkäri Martti Paloheimon toiminnasta, Sörkan vankien itsemurhat, naisvankien - erityisesti odottavien vankiäitien - huono asema ja tutkintavankeusajan jättäminen useissa tapauksissa vangin hyväksi lukematta. Jopa eroava ylijohtaja Valentin Soine taipui myöntämään, että julkiseen arvosteluun on aihetta.
Yksittäisen vangin mielipiteen oli siihen asti kylmästi sivuutettu ja vankien mielipiteen vapautta rajoitettiin mitä pikkumaisimmin säännöin. Aiheettomaksi katsotusta kantelusta seurasi ankara rangaistus. Vanki ei saanut rangaistuksen uhalla julkisesti arvostella vankilaoloja. Kirjesensuurin avulla varmistettii, ettei epäkohdista juuri levinnyt tietoa vankilan ulkopuolelle.
Krimin hankkima julkisuus sai monen tavallisen kansalaisen pyörtämään käsityksensä vankilan lihapatojen äärellä lihovista rikollisista.
Vartijat suhtautuivat Krimiin epäluuloisesti. Omasta mielestään he vain noudattivat vankisääntöjä, jotka tosin tunnustettiin pikkumaisiksi ja aikansa eläneiksi.
Krim vaati myös pytyn eli pakkolaitoksen lakkauttamista. Elokuun alussa 1971 vapautuikin uudenlain peursteella 150 miestä pakkolaitoksesta. Krim oli koko ajan vaatinut myös vankien lomaoikeuden laajentamista. Muissa Pohjoismaissa lomista oli saatu hyviä kokemuksia. Päättäjät pelkäsivät Suomen saavan mainetta vankeinhoidon kehitysmaana ja vuonna 1971 voimaan tullut uudistus paransi ratkaisevasti vankienlomamahdollisuuksia.
Ylijohtajan vaihtuminen toi vankeinhoitoon uutta, edistyksellistä ajattelua, joka leimasi 70-luvun alun vankilaelämää. Vangit saivat luvan tuoda käyttöönsä omat radiot ja televisio.
K.J. Långin ja lomauudistuksen myötä alkoi tavallaa Krimin näivettyminen. Oli saavutettu paljon suhteellisen lyhyessä ajassa. Ei jaksettu enää paneutua vankeinhoidon suurempiin ongelmiin. Krim alkoi toimia vankien vapaa-ajan puuhien kimpussa. Pienemmissä vankiloissa Krimin toiminta tyrehtyi lähes kokonaan.
Vuoden 1975 RTA-uudistus oli periaatteessa valtava muutos parempaan päin. Vankilaolot piti järjestää mahdollisimman siviilimäisiksi eikä rangaistuksen täytäntönpanosta pitänyt olla muita seuraamuksia kuin vapaudenmenetys. Enää ei ollut pakko nyjatä vankilan useimmiten ikävystyttävissä töissä, vaan voi myös opiskella. Jopa siviilityöluvat ja opiskelu laitoksen ulkopuolella tulivat mahdollisiksi. Perustettiin uusia avovankiloita ja kokeiltiin perhetapaamisia.
Uudistusten vauhti oli melkoinen, mutta RTA:n voimaantulon jälkeen vain parissa vankilassa on yritetty käyttää kaikki asetuksen antamat mahdollisuudet. Ja kaikkien linnojen hännillä tulee Kakola.
Krimin suosio Kakolassa perustunee siihen, että Kukkula on Keskusvankiloiden takapajula. Kakolan Krim on aina ollut melko itsenäinen, vaikka se kuuluikin jäsenjärjestönä keskusliittoon. Kun keskusliitto sitten hajosi, KRIM-Turku itsenäistyi täysin omaksi yhdistykseksi. Emme joutuneet keskusliiton kärhämiin mukaan. Meillä on myös erittäin aktiiviset siviilijäsenet. Valtakunnalisen Krimin hajottivat kai valtariidat ja rahojen käytön epäselvyydet.
Kun vielä valtion vähäinen tuki lakkautettiin ja jotkut vankeinhoitoviranomaiset ynnä poliisi vastustivat Krimin toimintaa, se alkoi vähitellen hiipua. Ei kai sitä ole edes yritetty elvyttää.
Uusia vankien paikallisia etujärjestöjä on yritetty perustaa. Sörkässä toimii luultavasti nytkin ainakin nimellisesti jonkinlainen etujärjestö. Nykyisin olemme saaneet toimia Kakolassa aika vapaasti, mutta aikoinaan viskaalit yrittivät rajusti häiritä Krimiä. Henkilökunnan yleinen mielipide vastustaa yhä kaikkea tällaista toimintaa.
Aikaisemmin Krimiin tullut aktiivinen vanki siirrettiin toiseen taloon ilman syytä. Johtaja puhui vanhoin fraasein "vankeinhoidollisista syistä".
Nykyisin yhdistykseen kuuluu vankeja noin 200 ja aktiivisia ulkopuolisia jäseniä noin kymmenen. Jäsenmaksu, kymppi, on pysynyt samana vuosia. Lisäksi meillä on ns. ainaisjäseniä, jotka maksavat hiukan enemmän. Toimimme yksityisten henkilöiden, liikeyritysten ja seurakuntien avustusten varassa. Muutama vuosi sitten saimme apua Turun kaupungiltakin, mutta nykyisin kaupunginjohtaja Lepän mukaan kunnalla ei ole enää varaa siihen.... edustusviinoihin kylläkin.
Silloin kun saimme virallistakin raha-apua, pystyimme joskus antamaan vapautuvalle kaverille vaatteita, ellei niitä ollut.
Tarvittaessa Krim ottaa käsiteltäväkseen myös yksityisen vangin asian, jos kysymyksessä on esimerkiksi selvä viranomaisten virhe tai laiminlyönti. Tuomion pituuksien laskemisessa on usein epäselvyyksiä.
Krimin asioita hoitaa vuodeksi kerrallaan valittu hallitus, johon kuuluu 7-15 jäsentä. Jokaisella vangilla on oikeus osallistua Krimin kokouksiin, asettua ehdokkaaksi hallitukseen tai muuten tuoda esiin tärkeinä pitämiään asioita. Kaikkein pahimmat ongelmat Kakolassa on päiväselliosastolla, mutta sinne en pääse ilman vartijaa. Päiväsellistä ei pääse edes normaaleihin vapaa-ajan rientoihin. Sellien ovet pidetään lukittuna 20 tuntia vuorokaudessa. Krim on jatkuvasti valittanut tästä epäinhimillisyydestä.
Pidimme monta vuotta ääntä tv-lupamaksujen poistamisesta vangeilta, ja kolmise vuotta sitten uudistus meni läpi.
Toivomme lisää aktiivisia siviilijäseniä. Pari kertaa Krim on järjestänyt vaalipaneelin Kakolassa. Niihin on osallistunut Turusta eri puolueiden edustajia. Hyviä lupauksia on saatu, mutta ne ovat jääneet lupauksisksi.
Olen tutustunut helvetin hyviin ihmisiin systeemin ulkopuolelta. He ovat tosissaan halunneet tehdä jotain vankien hyväksi. Olisin mä voinut käyttää lusimisajan honomminkin."
Leo Lipsosen haastattelussa Reijo Ranta.
Vapaasti referoiden:
"KRIM-Turkua tarvitaan nin kauan kuin Kakolan muurit ovat pystyssä. Vangeilla on oltava joku henkireikä. On hyvä tietää, että joku Krimin kaltainen painostusjärjestö puolustaa vankia viskaaleitten mielivaltaa vastaan.
Kakolassa ei toteuteta RTA:ta (Rangaistusten toimeenpanoasetus) kuin nimeksi. Täältä ei käy yhtään vankia siviilitöissä tai opiskelemassa laitoksen ulkopuolella. Kakolassa ei ole perhetapaamisia eikä muitakaan vapaita tapaamisia eivätkä vangit saa käyttää puhelinta riittävästi. Avolaitokseen pääsy on täältä vaikeampaa kuin muista taloista.
Olin vuonna -68 lusimassa Sukevalla ja perustajajäsenenä KRIM-Kuopiossa, joka alkoi toimia Sukevan keskusvankilassa. Marraskuun liike syntyi itsenäisyytemme juhlavuonna -67. Itsenäisen Suomen 50-vuotisen taipaleen juhlistamiseksi armahdettiin tuolloin lailla vankeja. Rangaistuksista vähennettiin kuudennes. Armahdus herätti nurinaa joissakin piireissä, mutta Pohjoismaissa keskusteltiin samaan aikaan rajustikin vankilaolojen parantamisesta ja kriminaalipolitiikasta.
Marraskuun liikkeeseen liittyi useita silloisen yhteiskuntakeskustelun kärkinimiä. Liike julkisti laajan epäkohtaluettelon, jossa puututtiin myös vankeinhoitoon.
Maalis-huhtiuussa 1968 liike järjesti vankilaviikon, johon kuului mielenosoitus, paneelikeskustelu ja tilaisuuksia eri vankiloissa. Toukokuussa Helsingin keskusvankilassa eri puolueiden edustajat pohtivat melko yksimielisesti vankien aseman parantamista.
Marraskuun liikkeen sihteeri Reino Lehtiniemi herätti kansainvälistäkin huomiota menemällä valitusmatkalle YK:n ihmisoikeuskomissioon Geneveen. Mukanaan hän vei jalkaraudat havaintovälineinä suomalaisesta vankeinhoidosta.
Vuoden 1969 kuluessa Krim pääsi jatkuvasti lehtien palstoille. Se otti kantaa mitä erilaisimpiin vankeinhoidon epäkohtiin. Näitä olivat mm. valitukset vankeinhoito-osaston ylilääkäri Martti Paloheimon toiminnasta, Sörkan vankien itsemurhat, naisvankien - erityisesti odottavien vankiäitien - huono asema ja tutkintavankeusajan jättäminen useissa tapauksissa vangin hyväksi lukematta. Jopa eroava ylijohtaja Valentin Soine taipui myöntämään, että julkiseen arvosteluun on aihetta.
Yksittäisen vangin mielipiteen oli siihen asti kylmästi sivuutettu ja vankien mielipiteen vapautta rajoitettiin mitä pikkumaisimmin säännöin. Aiheettomaksi katsotusta kantelusta seurasi ankara rangaistus. Vanki ei saanut rangaistuksen uhalla julkisesti arvostella vankilaoloja. Kirjesensuurin avulla varmistettii, ettei epäkohdista juuri levinnyt tietoa vankilan ulkopuolelle.
Krimin hankkima julkisuus sai monen tavallisen kansalaisen pyörtämään käsityksensä vankilan lihapatojen äärellä lihovista rikollisista.
Vartijat suhtautuivat Krimiin epäluuloisesti. Omasta mielestään he vain noudattivat vankisääntöjä, jotka tosin tunnustettiin pikkumaisiksi ja aikansa eläneiksi.
Krim vaati myös pytyn eli pakkolaitoksen lakkauttamista. Elokuun alussa 1971 vapautuikin uudenlain peursteella 150 miestä pakkolaitoksesta. Krim oli koko ajan vaatinut myös vankien lomaoikeuden laajentamista. Muissa Pohjoismaissa lomista oli saatu hyviä kokemuksia. Päättäjät pelkäsivät Suomen saavan mainetta vankeinhoidon kehitysmaana ja vuonna 1971 voimaan tullut uudistus paransi ratkaisevasti vankienlomamahdollisuuksia.
Ylijohtajan vaihtuminen toi vankeinhoitoon uutta, edistyksellistä ajattelua, joka leimasi 70-luvun alun vankilaelämää. Vangit saivat luvan tuoda käyttöönsä omat radiot ja televisio.
K.J. Långin ja lomauudistuksen myötä alkoi tavallaa Krimin näivettyminen. Oli saavutettu paljon suhteellisen lyhyessä ajassa. Ei jaksettu enää paneutua vankeinhoidon suurempiin ongelmiin. Krim alkoi toimia vankien vapaa-ajan puuhien kimpussa. Pienemmissä vankiloissa Krimin toiminta tyrehtyi lähes kokonaan.
Vuoden 1975 RTA-uudistus oli periaatteessa valtava muutos parempaan päin. Vankilaolot piti järjestää mahdollisimman siviilimäisiksi eikä rangaistuksen täytäntönpanosta pitänyt olla muita seuraamuksia kuin vapaudenmenetys. Enää ei ollut pakko nyjatä vankilan useimmiten ikävystyttävissä töissä, vaan voi myös opiskella. Jopa siviilityöluvat ja opiskelu laitoksen ulkopuolella tulivat mahdollisiksi. Perustettiin uusia avovankiloita ja kokeiltiin perhetapaamisia.
Uudistusten vauhti oli melkoinen, mutta RTA:n voimaantulon jälkeen vain parissa vankilassa on yritetty käyttää kaikki asetuksen antamat mahdollisuudet. Ja kaikkien linnojen hännillä tulee Kakola.
Krimin suosio Kakolassa perustunee siihen, että Kukkula on Keskusvankiloiden takapajula. Kakolan Krim on aina ollut melko itsenäinen, vaikka se kuuluikin jäsenjärjestönä keskusliittoon. Kun keskusliitto sitten hajosi, KRIM-Turku itsenäistyi täysin omaksi yhdistykseksi. Emme joutuneet keskusliiton kärhämiin mukaan. Meillä on myös erittäin aktiiviset siviilijäsenet. Valtakunnalisen Krimin hajottivat kai valtariidat ja rahojen käytön epäselvyydet.
Kun vielä valtion vähäinen tuki lakkautettiin ja jotkut vankeinhoitoviranomaiset ynnä poliisi vastustivat Krimin toimintaa, se alkoi vähitellen hiipua. Ei kai sitä ole edes yritetty elvyttää.
Uusia vankien paikallisia etujärjestöjä on yritetty perustaa. Sörkässä toimii luultavasti nytkin ainakin nimellisesti jonkinlainen etujärjestö. Nykyisin olemme saaneet toimia Kakolassa aika vapaasti, mutta aikoinaan viskaalit yrittivät rajusti häiritä Krimiä. Henkilökunnan yleinen mielipide vastustaa yhä kaikkea tällaista toimintaa.
Aikaisemmin Krimiin tullut aktiivinen vanki siirrettiin toiseen taloon ilman syytä. Johtaja puhui vanhoin fraasein "vankeinhoidollisista syistä".
Nykyisin yhdistykseen kuuluu vankeja noin 200 ja aktiivisia ulkopuolisia jäseniä noin kymmenen. Jäsenmaksu, kymppi, on pysynyt samana vuosia. Lisäksi meillä on ns. ainaisjäseniä, jotka maksavat hiukan enemmän. Toimimme yksityisten henkilöiden, liikeyritysten ja seurakuntien avustusten varassa. Muutama vuosi sitten saimme apua Turun kaupungiltakin, mutta nykyisin kaupunginjohtaja Lepän mukaan kunnalla ei ole enää varaa siihen.... edustusviinoihin kylläkin.
Silloin kun saimme virallistakin raha-apua, pystyimme joskus antamaan vapautuvalle kaverille vaatteita, ellei niitä ollut.
Tarvittaessa Krim ottaa käsiteltäväkseen myös yksityisen vangin asian, jos kysymyksessä on esimerkiksi selvä viranomaisten virhe tai laiminlyönti. Tuomion pituuksien laskemisessa on usein epäselvyyksiä.
Krimin asioita hoitaa vuodeksi kerrallaan valittu hallitus, johon kuuluu 7-15 jäsentä. Jokaisella vangilla on oikeus osallistua Krimin kokouksiin, asettua ehdokkaaksi hallitukseen tai muuten tuoda esiin tärkeinä pitämiään asioita. Kaikkein pahimmat ongelmat Kakolassa on päiväselliosastolla, mutta sinne en pääse ilman vartijaa. Päiväsellistä ei pääse edes normaaleihin vapaa-ajan rientoihin. Sellien ovet pidetään lukittuna 20 tuntia vuorokaudessa. Krim on jatkuvasti valittanut tästä epäinhimillisyydestä.
Pidimme monta vuotta ääntä tv-lupamaksujen poistamisesta vangeilta, ja kolmise vuotta sitten uudistus meni läpi.
Toivomme lisää aktiivisia siviilijäseniä. Pari kertaa Krim on järjestänyt vaalipaneelin Kakolassa. Niihin on osallistunut Turusta eri puolueiden edustajia. Hyviä lupauksia on saatu, mutta ne ovat jääneet lupauksisksi.
Olen tutustunut helvetin hyviin ihmisiin systeemin ulkopuolelta. He ovat tosissaan halunneet tehdä jotain vankien hyväksi. Olisin mä voinut käyttää lusimisajan honomminkin."
Re: Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma
Tota noin: asiasta tietämätömille: Krim ei ole ollenkaan sama asia kuin entinen Kriminaalihuolto yhdistys, mitä joku tuolla aiemmin kuvitteli. KRIM on todella vankien perustama (lankonikin on ollut aikoinaan mukana perustamassa). Tämä krimi, missä joku "muka-tietävä" kuvitteli jotain tiedettävän on osa valtion koneistoa. Tosin yli sata vuotta sitten perustettu, nykyisin kuuluu RISEn alaisuuteen (Rikosseuraamus virasto). RISE valvoo ehdonalaisia jne muuta skeidaa. Krim taas on ihan vankien "oma juttu".
Rannan Reijoon palatakseni: tunsin miehen siitä, että katoamisen aikoihin seurusteli erään, jo edesmenneen sukulaiseni kanssa, ja oli lankoni vanha-hyvä-tuttu. Ja joskus vaan on käväissyt mielessä, että turha tässäkään mennä merta edemmäs kalaan...ani harva silloin aikoinaan edes tiesi mistä Reijo oli kotoisin (nythän sen tietää kaikki, varsinkin kun poliisit sen lopulta selvittivät ja kertoivat lehdistölle). Ainahan sanotaan, että tekijä jättää allekirjoituksensa.....
Rannan Reijoon palatakseni: tunsin miehen siitä, että katoamisen aikoihin seurusteli erään, jo edesmenneen sukulaiseni kanssa, ja oli lankoni vanha-hyvä-tuttu. Ja joskus vaan on käväissyt mielessä, että turha tässäkään mennä merta edemmäs kalaan...ani harva silloin aikoinaan edes tiesi mistä Reijo oli kotoisin (nythän sen tietää kaikki, varsinkin kun poliisit sen lopulta selvittivät ja kertoivat lehdistölle). Ainahan sanotaan, että tekijä jättää allekirjoituksensa.....
Ihan sivusta sanoisin ettei 1+1 ole koskaan 2, vaan ihan tilanteesta johtuen se on joko 1, tai 3, joskus jopa 4.
Re: Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma
Sanot siis toisin sanoen, että ruumiin hävittämispaikka oli selkeä viesti (mutta kenelle, jos harva siitä tiesi?) ja koska vain hyvin harvalla hänen lähipiiristään oli tieto siitä, missä Reijo oli syntynyt, se rajaa epäiltyjen määrän hyvin pieneksi?Helluby kirjoitti: Rannan Reijoon palatakseni: tunsin miehen siitä, että katoamisen aikoihin seurusteli erään, jo edesmenneen sukulaiseni kanssa, ja oli lankoni vanha-hyvä-tuttu. Ja joskus vaan on käväissyt mielessä, että turha tässäkään mennä merta edemmäs kalaan...ani harva silloin aikoinaan edes tiesi mistä Reijo oli kotoisin (nythän sen tietää kaikki, varsinkin kun poliisit sen lopulta selvittivät ja kertoivat lehdistölle). Ainahan sanotaan, että tekijä jättää allekirjoituksensa.....
Ajattelitko koskaan menevästi ajatustesi kanssa poliisiasemalle? Voihan olla, että siellä ei ole osattu laskea 1 + 1 = 2.
Re: Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma 1992
Kyllä poliisi on näistä asioista ollut tietoinen, vaikkei osaa laskea. Heitä nyt vaan ei kaikki asiat aina kiinnosta. Katsos: pitäisi pystyä näyttämään myös toteen. Se taas on usein, varsinkin vanhoissa jutuissa, hyvin vaikeaa.
Itseäni on joskus mietityttänyt sellainen seikka, joka lehdissä on ollut, että Ranta olisi vienyt naisystävänsä tyttären katsomaan äitiään TYKS:iin?
Ihan vaan sen vuoksi ettei Rannan naisystävällä ollut tytärtä, ei myöskään poikaa. Tosin mistä ***** minä tiedän kuinka monta naista Ranta piti käymässä kuumana samaan aikaan?
Mutta ei ainakaan sillä naisella ollut, joka siihen aikaan tunnettiin Rannan naisena. Valitettavasti tuokin nainen on kuollut (ihan syöpään kuoli. Ei kummenpaa), jo vuosia sitten.
Ja kyllä Rannan yhteydessä sellainenkin pikkasen huvittaa, että mies teki useita asuntomurtoja, ennen viimeistä tuomiotaan, niin poliiseilla ei olisi ollut mitään tajua kuka murrot teki, ellei Ranta itse tai hänen "kaikkien tuntema" naisystävänsä olisi vienyt ihan itse, omalla nimellään, murtosaalista aina kanikonttoriin....justiinsa joo.
Ja sitten sellainenkin on mietityttänyt, että jos nuo aikoinaan vangitut, ovat syyllisiä, niin mitä ***** Ranta on heidän kanssaan tehnyt? Mies kun oli meinaan sen verran ainakin omissa puheissaan tarkka seurastaan, ettei nyt "kakaroiden "kanssa tee bisnestä. Hän kun oli jo muutaman vuoden lusinutkin, ennen kuin ton ikäisiä oli edes suunniteltu.
Viesti: eikö se ole melkoisen selvää jos huumekuvioissa kellutaan? No toisaalta, harvemmat porukat oli siihen aikaan niin rankkoja, että olisi esim. sormia poikkastu tai varpaan kynsiä irti revitty, kuten nykyään tunnutaan tekevän.
Ihan sivusta sanoisin ettei 1+1 ole koskaan 2, vaan ihan tilanteesta johtuen se on joko 1, tai 3, joskus jopa 4.
Itseäni on joskus mietityttänyt sellainen seikka, joka lehdissä on ollut, että Ranta olisi vienyt naisystävänsä tyttären katsomaan äitiään TYKS:iin?
Ihan vaan sen vuoksi ettei Rannan naisystävällä ollut tytärtä, ei myöskään poikaa. Tosin mistä ***** minä tiedän kuinka monta naista Ranta piti käymässä kuumana samaan aikaan?
Mutta ei ainakaan sillä naisella ollut, joka siihen aikaan tunnettiin Rannan naisena. Valitettavasti tuokin nainen on kuollut (ihan syöpään kuoli. Ei kummenpaa), jo vuosia sitten.
Ja kyllä Rannan yhteydessä sellainenkin pikkasen huvittaa, että mies teki useita asuntomurtoja, ennen viimeistä tuomiotaan, niin poliiseilla ei olisi ollut mitään tajua kuka murrot teki, ellei Ranta itse tai hänen "kaikkien tuntema" naisystävänsä olisi vienyt ihan itse, omalla nimellään, murtosaalista aina kanikonttoriin....justiinsa joo.
Ja sitten sellainenkin on mietityttänyt, että jos nuo aikoinaan vangitut, ovat syyllisiä, niin mitä ***** Ranta on heidän kanssaan tehnyt? Mies kun oli meinaan sen verran ainakin omissa puheissaan tarkka seurastaan, ettei nyt "kakaroiden "kanssa tee bisnestä. Hän kun oli jo muutaman vuoden lusinutkin, ennen kuin ton ikäisiä oli edes suunniteltu.
Viesti: eikö se ole melkoisen selvää jos huumekuvioissa kellutaan? No toisaalta, harvemmat porukat oli siihen aikaan niin rankkoja, että olisi esim. sormia poikkastu tai varpaan kynsiä irti revitty, kuten nykyään tunnutaan tekevän.
Ihan sivusta sanoisin ettei 1+1 ole koskaan 2, vaan ihan tilanteesta johtuen se on joko 1, tai 3, joskus jopa 4.
Ihan sivusta sanoisin ettei 1+1 ole koskaan 2, vaan ihan tilanteesta johtuen se on joko 1, tai 3, joskus jopa 4.
-
- Angus MacGyver
- Viestit: 6671
- Liittynyt: Su Touko 13, 2007 12:22 pm
Re: Vankien etujärjestön puheenjohtajan surma 1992
Minua tuli vastaan eräs vanha uutinen "radio-Rannan" saamasta tuomiosta. Satakunnan Kansa uutisoi 10.2.1977 otsikolla Asuntomurroista 7 v 9 kk vankeutta, että Porin raastuvanoikeus tuomitsi turkulaisen sähköasentajan Reijo Antero Rannan otsikossa mainittuun rangaistukseen lukuisista rikoksista. Rannan syyksi luettiin
- kuusi törkeää varkautta,
- varkauden yritys,
- kaksi ryhtymistä rikoksella saatuun tavaraan,
- neljä jatkettua yksityisen asiakirjan väärentämistä,
- kuusi viranomaisen erehdyttämistä, sekä
- kaksi karkaamista.
Vankeustuomion lisäksi Ranta sai sakkoja salakuljetuksesta ja radiolaitteen luvattomasta käytöstä. Ranta passitettiin Turun keskusvankilaan, mutta uutisen mukaan asuntovyyhdin selvittelyä oli tarkoitus jatkaa vielä Vaasassa, Uudessakaupungissa ja Hämeenlinnassa. Vyyhti oli selvästi monimuotoinen, sillä uutisen mukaan Porin raastupa oli käsitellyt juttua peräti 14 kertaa. Jutussa oli muitakin syytettyjä, mutta Ranta oli pääsyytetty.
- kuusi törkeää varkautta,
- varkauden yritys,
- kaksi ryhtymistä rikoksella saatuun tavaraan,
- neljä jatkettua yksityisen asiakirjan väärentämistä,
- kuusi viranomaisen erehdyttämistä, sekä
- kaksi karkaamista.
Vankeustuomion lisäksi Ranta sai sakkoja salakuljetuksesta ja radiolaitteen luvattomasta käytöstä. Ranta passitettiin Turun keskusvankilaan, mutta uutisen mukaan asuntovyyhdin selvittelyä oli tarkoitus jatkaa vielä Vaasassa, Uudessakaupungissa ja Hämeenlinnassa. Vyyhti oli selvästi monimuotoinen, sillä uutisen mukaan Porin raastupa oli käsitellyt juttua peräti 14 kertaa. Jutussa oli muitakin syytettyjä, mutta Ranta oli pääsyytetty.